Мікробіологічна оцінка впливу асоціації Сandida albicans і Staphylococcus aureus на фагоцитарну активність нейтрофілів в дослідах in vitro
Кочнєва О. В.
Харківський національний медичний університет
Кафедра мікробіології, вірусології та імунології ім. проф. Д. П. Гриньова
E-mail: elenakochneva@ukr.net
Гнійно-запальні інфекції, спричинені асоціацією мікроорганізмів Candida albicans та Staphylococcus aureus, є важливою проблемою сучасної медицини. За даними літератури у 27 % ці збудники є причиною госпітальних захворювань, у 11 % випадків викликають катетер-асоційовані інфекції. 
На думку дослідників, ці мікроорганізми у поєднанні посилюють свої вірулентні властивості в багато разів. В основному це пояснюється здатністю мікроорганізмів утворювати біоплівки, при цьому їх стійкість до антибіотиків збільшується до 1000 разів, що погіршує перебіг захворювання та ускладнює лікування. Для розуміння особливостей розвитку запального процесу, спричиненого асоціацією збудників, важливо вивчити механізми імунної відповіді, які відбуваються в макроорганізмі під час проникнення цих патогенів.
На сьогоднішній день дослідники різних країн вивчають цю проблему, але досі до кінця залишається невідомим, які реакції виникають під час імунної відповіді в присутності бактеріальних та грибкових збудників одночасно.
Метою даної роботи було вивчення впливу асоціації C. аlbicans і S. аureus на фагоцитарну активність нейтрофілів в дослідах in vitro.
Об’єкт дослідження – асоціація збудників C. аlbicans і S. аureus та нейтрофіли. 
Матеріали та методи. Дослідження проводили на клінічних штамах С. аlbicans і S. aureus, виділених від хворих з різними гнійно-запальними захворюваннями, в якості контрольної групи використовували референтні штами. Фагоцитарну активність вивчали за стандартними методами. Після інкубації цитратной крові зі змивами агарових культур суміш цинтрифугували, відбирали поверхневий шар лімфоцитів, який наносили на предметне скло, фарбували за Романовським-Гімзою. Мазки переглядали в умовах імерсійної мікроскопії. Поглинаючу дію нейтрофілів характеризували наступними показниками: відсотком фагоцитозу – відношення нейтрофілів, які захопили мікроорганізми, до загального числа підрахованих нейтрофілів; фагоцитарним індексом – кількість мікрорганізмів, захоплених одним нейтрофілом та фагоцитарним числом – відсоток та індекс перетравлення нейтрофілів до кожного штаму.
Результати дослідження. На підставі проведеної роботи було встановлено, що фагоцитарна активність імунокомпетентних клітин знижувалася відносно клінічних штамів у порівнянні з референтними. Фагоцитарний індекс для клінічних штамів S. aureus склав (3,2 ± 0,05), для референтних штамів – (4,66 ± 0,37). Показники фагоцитарної активності знижувалися і відносно клінічних штамів С. аlbicans. Так, фагоцитарний індекс склав – (3,74 ± 0,17), у референтних штамів – (4,14 ± 0,21). Найбільш агресивні властивості проявили мікроорганізми в асоціації: фагоцитарний індекс для клінічних штамів С. аlbicans + S. aureus склав (3,03 ± 0,07), для референтних – (3,36 ± 0,27). 
Висновки. Аналізуючи отримані дані можна зазначити, що найбільш агресивні патогенні властивості проявляються у клінічних штамів асоціації C. аlbicans + S. аureus (показники фагоцитарної активності були найменшими) ‒ фагоцитарний індекс склав (3,03 ± 0,07). Можливо, що це є результатом блокади рецепторів на поверхні фагоцитів під впливом ферментів агресії мікроорганізмів, внаслідок чого пригнічуються механізми імунної відповіді.
Перспективним напрямком дослідження може бути вивчення вмісту ферментів агресії штамів C. аlbicans і S. аureus, які впливають на зниження фагоцитарної активності нейтрофілів.