Куряча О.П., Огнєва Л.Г.
ПРОБЛЕМА ПРОФЕСІЙНОЇ ТА СІМЕЙНОЇ РЕАЛІЗАЦІЇ ЖІНОК
Сучасна жінка, займаючись улюбленою справою, отримує повагу оточуючих і внутрішнє задоволення. Але для неї однаково важлива відповідальність не тільки за роботу, але і за сім'ю, а особливо за виховання дітей.
 	Якщо розуміти рівність як суб'єктивне почуття екзистенційного комфорту, то в особистій історії кожної людини, незалежно від статі, воно пов'язане з матір'ю як з жінкою, що дає життя, і процесом сепарації від матері, формуванням зрілості і вибором себе як носія гендерних ролей. У більшості суспільств жінкам ставляться в обов'язок догляд і виховання дітей в зв'язку з їх біологічними здібностями; чоловіки ж концентруються на «зароблянні грошей», позасімейній економічній і політичній діяльності.
 	Жінка в останні десятиліття набуває чільну роль в сім'ї і не прагне грати «роль прихованого лідера», а чинить прямий психологічний вплив на чоловіка, який навіть у підсвідомості закріпив тисячолітній досвід предків про себе як «глави сім'ї». Жінка мріє про гармонію між особистим та громадським життям, між професійною кар'єрою і домашнім вогнищем. Це означає, що вона не хоче і не повинна грати за чоловічими правилами, а законно вважає, що ці правила повинні бути створені нею самою. Правила ж для спільного поля гри повинні бути створені партнерами - чоловіком і жінкою.
 	Виховання, сім'я батьків, власна сім'я. Сім'я батьків надавала двоякий вплив: з одного боку, це міг бути позитивний вплив, з іншого - виховання в сім'ї сприяло запереченню способу життя і цінностей батьків. Дітям потрібно розвивати в собі якості, властиві їх статі, і в зв'язку з цим їм потрібно бачити в своїх батьках чіткий образ чоловіка і жінки. Якщо мати задоволена  роллю берегині домашнього вогнища, вона демонструє дітям позитивну картину жіночності. Коли батько виконує чоловічу роль в якості сильного лідера і захисника  і коли діти можуть бачити його в дії, коли він з готовністю бере на себе чоловічі обов'язки, він втілює взірцевий чоловічий образ.
 	Діти повинні багато чого пізнати, щоб стати успішними і щасливими. Але дуже важливо для хлопчика стати мужнім, а для дівчинки - стати жіночною.
 	Таким чином, необхідно приділити увагу ще одній «особливості сучасного суспільства», в якому материнство займає незначне місце в ієрархії цінностей жінки. Помітне зростання прагнення до високого професійного статусу і кар'єри перешкоджає батьківству. У наявності нова модель особистості, не забезпечена відповідною моделлю материнства. Материнство і батьківство протягом багатьох десятиліть продовжує знецінюватися, хоча плодами батьківської праці за патерналістським принципом продовжують користуватися всі державні і соціальні інститути. 
	Сам факт залучення жінки в суспільне виробництво породжує серйозні зрушення в їх самосвідомості, пов'язані зі зміною соціального статусу. На цьому тлі сьогодні ставлення до жіночої самореалізації виглядає двояко. І багато в чому цьому сприяє сучасна громадська установка. Жінка повинна реалізувати себе як мати, при цьому ще реалізуватися як професіонал. Причому, громадська думка позитивно розглядає професійну реалізацію жінки фертильного віку, ніж материнську реалізацію. Дана установка на професійну реалізацію в малодітних сім'ях призводить до того, що «діти стоять на заваді в боротьбі за життєвий успіх, досягнення і самореалізацію», тому молодь розглядає материнство і багатодітність як кабалу. Несправедливий розподіл домашньої неоплачуваної праці (подвійне навантаження для працюючих матерів), відсутність особистих свобод (права в шлюбі, розлучення, вільне материнство), насильство по відношенню до жінок і торгівля ними. Безумовно, роль матері - це важка праця, це самовіддача, але в ролі повноцінної сім'ї і лежить та межа позитиву, в якій сім'я виховує майбутніх громадян.
 	З точки зору жіночої частини студентської молоді поняття фемінізму наповнюється семантичним змістом домінування, панування, командування, контролю та прив'язаний до положення жінки в родині, до материнської фігури.