МІНІСТЕРСТВО ОХОРОНИ ЗДОРОВ'Я УКРАЇНИ
Український центр наукової медичної інформації
та патентно-ліцензійної роботи
(Укрмедпатентінформ)

ІНФОРМАЦІЙНИЙ ЛИСТ № 77-2018
про нововведення в сфері охорони здоров’я

Випуск ___ з проблеми
«Вірусологія та мікробіологія»
Підстава: Рішення ПК
«Вірусологія та мікробіологія»
Протокол № ___ від _______201_ р.	ЗАВІДУВАЧАМ НАУКОВО-ДОСЛІДНИХ ЛАБОРАТОРІЙ ВИЩИХ МЕДИЧНИХ (ФАРМАЦЕВТИЧНИХ) НАВЧАЛЬНИХ ЗАКЛАДІВ, НАУКОВО-ДОСЛІДНИХ УСТАНОВ  	

МОНІТОРИНГ АНТИБІОТИКОРЕЗИСТЕНТНОСТІ ЗБУДНИКІВ БАКТЕРІАЛЬНИХ ІНФЕКЦІЙ ЛОР-ОРГАНІВ

УСТАНОВИ-РОЗРОБНИКИ:
ХАРКІВСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ МЕДИЧНИЙ УНІВЕРСИТЕТ

УКРМЕДПАТЕНТІНФОРМ
МОЗ УКРАЇНИ	АВТОРИ:
КОВАЛЕНКО Н.І.
ЗАМАЗІЙ Т.М.

м. Київ
Суть впровадження: моніторинг антибіотикорезистентності збудників бактеріальних інфекцій ЛОР-органів для вдосконалення раціональної антибіотикотерапії.
Пропонується для впровадження в лікувально-профілактичних установах практичної охорони здоров’я (обласних, міських, районних) та в лабораторіях науково-дослідних інститутів.
Отримання регіональних даних про антибіотикорезистентність збудників бактеріальних інфекцій ЛОР-органів і моніторинг її динаміки має сприяти вдосконаленню раціональної емпіричної антибіотикотерапії.
У період з 2010 р. до 2015 р. спостерігалася чітка тенденція зростання питомої ваги Candida spp. в етіологічній структурі інфекційних захворювань ЛОР-органів. Незмінною залишалася значуща  роль S. aureus і S. epidermidis та стрептококів групи viridans, а зменшення їх відносної частки було обумовлене розширенням спектру збудників за рахунок інших опортуністичних мікроорганізмів (ентерококів, ентеробактера, протея, коринебактерій, кишкової та синьогнійної паличок). S. aureus був представлений значною мірою у всіх ЛОР-органах, стрептококи групи viridans значно переважали у носоглотці, а S. epidermidis частіше за всіх виділявся із носа. Питома вага грибів роду Candida становила 22,9 %, причому 85,8 % штамів, виділених із зіва, і 81,8 % штамів, виділених із зовнішнього вуха, були представлені в асоціаціях із бактеріями. 
При вивченні чутливості дослідженої мікрофлори до антибіотиків у 2016 р. було виявлено, що виділені бактерії характеризуються множинною резистентністю від 2 до 8 антибіотиків терапевтичного призначення. Лише незначна кількість штамів проявила абсолютну чутливість до деяких антибіотиків. Серед грампозитивних коків тільки S. epidermidis був чутливий до тигецикліну, цефепиму й амікацину в усіх випадках. Штами E. faecalis були резистентними до більшості антибіотиків, і тільки ципрофлоксацин виявився ефективним у 100% випадків, а пеніцилін, цефоперазон і кларитроміцин - у 87,5% випадків.
Серед грамнегативних бактерій більш чутливими виявилися штами E. coli, зростання яких пригнічувалося в 100% під дією тигецикліну, левофлоксацину, меропенему й усіх досліджених цефалоспоринів. Штами K. pneumoniae проявили абсолютну чутливість до тигецикліну, цефоперазону, цефепіму та меропенему. Найбільша чутливість усіх виділених штамів виявлена до цефоперазону, меропенему та ципрофлоксацину. Грамнегативні та всі грампозитивні бактерії, крім E. faecalis, були в більшості випадків чутливі до тигецикліну (86,7-100% штамів), цефтриаксону (90,6-100% штамів), цефепиму (88,3-100% штамів), меропенему (82,3-100% штамів).
При аналізі даних чутливості виділених штамів до антибіотиків, отриманих у динаміці за 2011-2016 рр., виявлено, що за останні 5 років відбулися зміни показників чутливості етіологічно значущою мікрофлори до низки антибіотиків. Так, у порівнянні з 2011 р., представники кокової флори втратили чутливість насамперед до фторхінолонів, серед яких норфлоксацин виявився найменш ефективним. Чутливість S. aureus до норфлоксацину знизилася з 100% до 69%, S. epidermidis - з 83,3% до 50%, а стрептококів групи viridans - з 66,4% до 34, 6%. Кількість чутливих штамів S. aureus до ципрофлоксацину знизилася з 97,2% до 86%, а S. epidermidis - з 94,4% до 78,6%. Сталося також зниження чутливості стафілококів до офлоксацину та левофлоксацину. Різке зростання резистентності до азитроміцину спостерігалося в S. epidermidis - з 100% до 33,3%. Щодо іміпенему, цефепіму, цефтриаксону та амікацину, епідермальний стафілокок зберіг 100% чутливість. Серед виділених штамів золотистого стафілококу чутливість до амінопеніцилінів (ампіцилін та амоксицилін), цефалоспоринів (цефоперазон, цефтазидим, цефтриаксон) та амікацину навіть підвищилася, проте відбулося незначне зростання резистентності до іміпенему з 1,8% до 6,9% штамів. Найвищу ефективність проти S. aureus продемонстрували цефоперазон, цефтріаксон, цефепім, меропенем, іміпенем та амікацин (більше 93% чутливих штамів).
Стрептококи групи viridans проявили зниження чутливості не тільки до фторхінолонів, а й до ампіциліну (з 73,3% до 67, 5%), цефтриаксону (з 100% до 91,7%), іміпенему (з 100% до 75,8% ) і незначною мірою до ампіциліну та кларитромицину. Найбільш ефективними по відношенню до цієї групи стрептококів були цефоперазон, цефтріаксон, тигециклін, ципрофлоксацин і меропенем (більше 91% чутливих штамів).
Серед виділених штамів S. anhaemolyticus за п'ять років відбулося зниження чутливості до іміпенему з 93,8% до 75%, до норфлоксацину - з 100% до 55,3%, до кларитроміцину - з 100% до 76,3%.
Серед грамнегативних паличок за останні роки спостерігалося збільшення питомої ваги K. pneumoniae у всіх досліджених матеріалах із ЛОР-органів. Виділені клебсієли продемонстрували зростання чутливості до цефалоспоринів і амікацину. Абсолютна чутливість була виявлена до тигецикліну, цефепиму, цефореразону, меропенему та амікацину. Відзначалося зростання резистентності клебсієл до фторхінолонів, крім офлоксацину. У той час як у 2011 році всі виділені штами K. pneumoniae були чутливі до норфлоксацину, ципрофлоксацину і левофлоксацину, в 2016 р. активність цих антибіотиків виявлялася в 86,4%, 80,0% і 63,6% відповідно.
Висновок: Активна антибіотикотерапія протягом останніх п'яти років викликала різке зниження чутливості основних збудників інфекційних захворювань ЛОР-органів до традиційних препаратів для емпіричної терапії. Відмічено зростання резистентності бактеріальної флори, виділеної з ЛОР-органів, до деяких фторхінолонів, амінопеніцилінів, макролідів, зі збереженням чутливості до меропенему, тигецикліну та цефалоспоринів, особливо до цефоперазону, цефепиму й цефтриаксону. Необхідно проводити постійний моніторинг чутливості мікроорганізмів до антибіотиків у кожному регіоні з метою визначення тенденції формування резистентності збудників до антибіотиків.
Інформаційний лист складено за матеріалами НДР «Експериментальне мікробіологічне обґрунтування протимікробної терапії гнійно-запальних захворювань»(№ Держреєстрації 0114U003390), термін виконання 2014-2016 р.р..
За додатковою інформацією слід звертатися до автора листа: Харківський національний медичний університет, кафедра мікробіології, вірусології та імунології ім. проф. Д.П. Гриньова, Коваленко Наталія Іллівна, тел. +380-67-975-32-65.