Історія медицини та охорони здоров’я
ЖИТТЄВИЙ ШЛЯХ С.А. ТОМІЛІНА
Демочко Г.Л., к.іст.н., 
доцент кафедри суспільних наук
Харківського національного медичного університету

Сергій Аркадійович Томілін народився1877року у Польщі у містечку Сувалки. Родина майбутнього вченого не вважалася бідною, проте й значного грошового статку вони не мали. Як згадував сам С. Томілін «иногда, голодный, в школе по уходу товарищей я шарил по партам и выуживал оставшийся не съеденным чей-нибудь бутерброд» [1].
Після гімназійної освіти С. Томілін вступив до Петербурзької військово-медичної академії, яз якої через чотири роки юнака відрахували за «участие в студенческих волнениях» і він був змушений закінчувати навчання у Москві [2]. 1905 рік змусив Томіліна виїхати на Далекий Схід у якості зауряд-лікаря і, нарешті, лише у 1906 Сергій Томілін отримує лікарський диплом. Після такого досвіду Томілін повертається до мирного життя і працює у Таврійській губернії земським лікарем. Та епідемії тифу та холери, що розгорнулися у 1910 року, змусили С. Томіліна зайнятися санітарною діяльністю. В цей рік С. Томілін познайомився с молодим студентом О. Марзєєвим, товариські стосунки з яким підтримувалися усе життя.
На початку 1920-х років С. Томілін одним з перших почав цікавитися медичної стороною соціальних потрясінь та негараздів. А в цей час прикладів для вивчення на Україні було не займати. Воєнні лихоліття, епідемії, голод – усе це цікавило вченого з точки зору демографії та соціальної гігієни. 
З 1922 року С. Томілін працює в Харкові, адже місто стало столицею радянської України. За наполяганнями С. Томіліна, у Харківському медичному інституті відкривається кафедра соціальної гігієни, перші роки існування якої відзначилися під керівництвом С. Томіліна [3]. Вчений закладає основи соціальної гігієни, активно вивчає соціальні хвороби, запропонував разом з О. Марзєєвим анамнестичний метод оцінки наслідків епідемій.
Важливим внеском С. Томіліна у гігієну є його дослідження проблем гігієни села. 1924 року за ініціативою вченого проведено санітарно-демографічний перепис сільського населення, за результатами якого видана узагальнююча праця. Вона стала настільки актуальною для того часу, що отримала високу оцінку відповідної комісії Ліги Націй та була перевидана французькою мовою для європейських науковців [4].
С. Томілін завжди вважав людину центром досліджень, тому ним запропоновано термін «людська економіка» [5]. Вчений обурювався, що роль медика стала занадто вузькою, він лише лікує,а не вчить не хворіти. Саме тому профілактика для С. Томіліна стала головною ідеєю подальших досліджень. Він вважав, що більшість причин захворювань людського організму лежать у площині соціального середовища. Саме тому С. Томілін наполягав не стільки на оздоровленні людини, скільки на оздоровленні соціуму. На думку лікаря, саме соціальна гігієна повинна формувати нові підвалини людської свідомості – волю до здоров’я.
С. Томілін вважав, що людина є безцінним природним даром, проте за своє життя вона сама себе руйнує і не доживає до часу своєї найбільшої продуктивності. Професор наголошував, що таке ставлення до людини завдає шкоди не тільки їй, а й економіці держави-велетня. Тому охорона здоров’я повинна повернутися лицем в першу чергу до людини-трудівника, щоб надати йому всі можливості для збереження здоров’я.
Плідну роботу перервала Друга світова війна. С. Томілін за станом здоров’я вимушений був залишитися на окупованій території та працювати у Київському медичному інституті на кафедрі історії медицини. Цей факт не залишився не помічений радянською владою – у 1945 року його не оберуть членом-кореспондентом до Академії медичних наук СРСР. Батькові біографію «зганьбить» і зв'язок доньки Світлани з патріотично налаштованим рухом на Західній Україні, який продовжував боротися проти радянської окупації.
Останні роки свого життя вчений продовжував займатися наукою. Він втратив зір через глаукому, та не втратив жаги до пізнання,залишивши світові свій головний заповіт – профілактику…

Використана література
1.	Завещание врача – профилактика / В. Прицкер, А. Сердюк // Зеркало недели – № 23 (498) – 12-18 июня. 
2.	Нековаль В. С. А. Томилин – человек, врач, ученый / В. Нековаль // Демоскоп Weekly – № 99-100 – 3-16 февраля.
3.	Петрова З.П.  Выдающийся украинский социал-гигиенист и демограф С. А Томилин / З.П. Петрова, В.А. Огнев // Історія медицини і охорони здоров’я – 2013. – №4. – С. 28-37.
4.	Маринжа Л. Лікар, який дивився на світ очима душі / Л. Маринжа // Здоров’я України – 2011. – № 1. – С. 50.
5.	Стешенко В. С. А. Томилин как демограф / В. Стешенко // Демоскоп Weekly – № 99-100 – 3-16 февраля.