МІСТЕРСТВО  ОХОРОНИ ЗДОРОВ᾿Я УКРАЇНИ
ДЕПАРТАМЕНТ ОХОРОНИ ЗДОРОВ᾿Я ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ
ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ
ДЕПАРТАМЕНТ НАУКИ І ОСВІТИ ХОРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ
ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ
ДЕПАРТАМЕНТ ОХОРОНИ ЗДОРОВ᾿Я ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ 
ХАРКІВСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ МЕДИЧНИЙ УНІВЕРСИТЕТ

ГЕНДЕР. ЕКОЛОГІЯ ЗДОРОВ᾿Я 
Матеріали 
VІ Міжнародної науково-практичної конференції
(Харків, 18-19 квітня 2019 року)

Харків
ХНМУ
2019

ББЛ 60.542.21
УДК 314.334.43
Г 34

Друкується за рішенням вченої ради
Харківського національного
медичного університету
протокол № 4 від 18 квітня 2019 р.

Гендер. Екологія. Здоров᾿я: матеріали VІ Міжнародної науково-практичної конференції (Харків, 18-19 квітня 2019 року). – Харків: ХНМУ, 2019. – 256 с.

Чорна Д. О.
ОБРАЗ ЖІНКИ У ТВОРЧОСТІ МАРКА ВОВЧКА
Харківський національний медичний університет
Кафедра української мови, основ психології та педагогіки
Науковий керівник: Калініченко О.В.
Феномен гендеру в українській літературі заслуговує на особливу увагу, оскільки аналіз художньої літератури в контексті фемінізму та гендерності в цілому дає можливість отримати та поглибити знання про гендерно марковані ідеї, які закріплюються у свідомості людей, щоб краще зрозуміти зміст творів, які передають символи жіночого досвіду. Дана проблема частково висвітлюється у творчості Марка Вовчка, тому що вона була одною з перших емансипованих письменниць в українській літературі, яка зуміла зазирнути в такі глибини жіночої душі, які ще не відкривалися нікому на той час. Марко Вовчок на нинішньому етапі розвитку не тільки української, а й світової літератури посідає одне з провідних місць, через те що з її ім’ям пов’язане формування проблеми емансипації жінки в українській літературі.
Метою нашого дослідження є вивчення, аналіз та опис образу жінки в творчості Марка Вовчка.
Вілінська Марія Олександрівна мала велику силу волі, бо не боялася жодних звинувачень, руйнувала горизонт сподівань свого суспільства, зневажала всі умовності та упередження. Вона була тією, котра створювала і розвивала у своїх роботах образ «нової жінки», котра має право на реалізацію свого «Я» у житті. Інтерес до жіночого питання проявлялася й у громадській діяльності в справі організації жіночої праці, де Марія Олександрівна допомагала жінкам, пригнобленим соціальними умовами, знайти достойне місце в суспільстві. Вона також ставала на захист прав жінок. Геніальність автора була вкрай небажаною в українській літературі, адже українській патріархальній культурі було комфортніше без таких діячів, як Марко Вовчок.
Твори Марка Вовчка представляють читачеві великий світ прекрасних жіночих образів, духовних пошуків. Емансипаційна тенденція в її творчості зазначається не абстрактними роздумами та зворушливими закликами, а найпростішими та скромними душевними описами щоденних фактів із життя. 
У «Народних оповіданнях», написаних за часів кріпацтва, Марко Вовчок змальовує тяжку жіночу долю, нищівно викриває все те, що деморалізує та пригнічує жінку. Письменниця створює цілісні жіночі характери, зображуючи події, які є негативним наслідком гострих соціально-побутових сутичок. Наприклад, у соціальній повісті «Інститутка» автор змальовує кріпачку Устину як жінку, яка бажає волі та визволення з-під панського гніту. В її образі втілені характерні риси жінки-страдниці, що живе в умовах жахливої кріпосницької неволі, підневільної праці на панів та безправності, але дівчина показана спостережливою, мудрою та розумною, що виявляється в її оцінках життєвих ситуацій, у влучних характеристиках людей, зокрема панів. Як і все селянство, вона в таких нелегких умовах не втрачала оптимізму, волелюбності, гідності, моральної стійкості та милосердя. Героїня не прагне активного протесту проти знущань від панів, але ненависть до них також зростає. Аналізуючи інші твори, треба звернути увагу на образ Катрі з повісті «Три долі», у якій автор відтворює жінку, яка бореться за свою честь, відрікаючись від усіх привілеїв та усього земного, вибирає шлях монахині.
Отже, основна риса творчої та громадської діяльності Марка Вовчка – надзвичайна любов до жінок, особливо пригноблених соціальними умовами. Письменниця зображувала незвичайних жінок, і саме за допомогою художнього слова вона пропагувала ідею духовного, морального та соціального розкріпачення жінки, яка чинить опір, прагне сама обирати свій життєвий шлях. Надалі є перспективним дослідження прози Марка Вовчка, яка пов’язана не тільки з емансипованою жіночою особистістю, крізь призму гендерного аспекту.

ЗМІСТ
Автор, назва тез	Стор.	
Чорна Д. О.
ОБРАЗ ЖІНКИ У ТВОРЧОСТІ МАРКА ВОВЧКА	241-242